Legislació+i+tractament+de+la+diversitat

= __** LA LEGISLACIÓ EDUCATIVA I EL TRACTAMENT DE LA DIVERSITAT **__ =

__**Anàlisi de l'evolució de la legislació educativa **__

Per entendre el tractament de la diversitat que planteja la legislació educativa actual cal partir de l’anàlisi de l’evolució de les diferents polítiques educatives que s’han anat implantant en els darrers temps i com aquestes han anat evolucionant per donar resposta als canvis i les necessitats que han anat sorgint en la societat. El plantejament del tractament de la interculturalitat i els recursos destinats a aquesta són un reflex del model teòric imperant que ha anat evolucionant d’un model de caire més __segregacionista__ a un model més __assimilacionista__ amb tendència cap al __pluriculturalista__ en termes d’educació intercultural. A continuació presentem una taula comparativa de últimes legislacions aplicades per l’estat espanyol i la legislació a Catalunya (marcada en gris) amb l’objectiu d’entendre aquesta evolució i els precedents de les normatives actuals:
 * ** LLEIS ** ||  ** Any d’elaboració **  ||  ** Trets diferencials **  ||
 * ** [|LGE] ** || 1970

Ley General de Educación || Es produeix un canvi en l’estructura educativa. Regula tot el sistema educatiu. No es fa esment del tema de la diversitat. Preval el concepte d’homogeneïtat i l’enfocament compensatori: només té cabuda un sol model de normalitat. Per aquest motiu els grups diferents son percebuts com a deficitaris, per tant la Llei només preveu la possibilitat d’una educació que compensés aquests dèficits. ||
 * ** CONSTITUCIÓ 1978 ** ||
 * ** ESTATUT D’AUTONOMIA DE CATALUNYA 1979 ** ||
 * ** TRASPÀS DE LES COMPETÈNCIES EDUCATIVES A CATALUNYA 1981 ** ||
 * Coincidint amb el traspàs de competències absolutes en matèria escolar no universitària a la Generalitat de Catalunya, s'inicien dues grans línies de polítiques escolars:

- **Política língüística de catalanització** (normalització lingüística): té com a objectiu d'aplicació la població immigrada de la resta de l'estat. Contempla la diversitat, però en segon pla, sense rellevància per a la pràctica escolar institucional. En aquesta línia política es desplega un discurs nacional que queda reflectit en el preàmbul de la Llei de normalització lingüística per Catalunya" a on es refereix a //"les diferents identitats culturals"// en esment //"al gran nombre de persones castellanoparlants"//. Es posa l'èmfasi, com el propi nom indica, a la normalització de l'ús de la llengua catalana.   - **Polítiques de protecció social** aplicades al camp escolar (normalització social): el màxim referent d'aquesta política és el Programa d'Educació Compensatòria que es centra en la﻿ població gitana (a principis dels vuitanta) i en la immigració procedent de fora de l'estat espanyol.

A diferència de les polítiques de normalització, es posa en primer pla la diferència cultural. En el Programa d'educació Compensatòria de Catalunya (curs 1983/84) apareixen les categories //minoria ètnica// i //minoria cultural// com a nou criteri de demarcació del camps d'aplicació del programa. Aquest discurs basat en la diferència cultural serà utilitzat per compensar dèficits escolars (definits en un primer terme com a dèficits culturals ) dels infants d'ètnia gitana, magribins o d'altres minories culturals. Així, doncs, la diversitat es relaciona amb la marginació social. dèficits escolars... ||
 * ** LLEI DE NORMALITZACIÓ LINGÜÍSTICA 1983 ** ||
 * ** [|LODE] ** || 1985

Ley Orgánica Reguladora del Derecho a la Educación || Significa un canvi important sobretot en matèria de participació i organització. Es tracta d’una llei de cobertura ideològica que reforça tots els aspectes de l’educació relacionats amb la igualtat. Intenta, però, conjugar el dret a l’educació amb el dret a la llibertat d’ensenyament. Continua prevalent la visió compensatòria dels grups diferents. ||
 * ** [|LOGSE] ** || 1990

Ley Orgànica de Ordenación del Sistema Educativo ||  Incorpora el concepte de **necessitats educatives especials**. Es parla d’ **integració** de l’alumnat al sistema educatiu. Pren com a base l'escola comprensiva i **l'atenció a la diversitat** de l'alumnat. S’obre les portes al reconeixement positiu de la diversitat dins de les aules, incloses la diversitat per raó de nacionalitat, ètnia o cultura d’origen. Aquest reconeixement de la diversitat continua anant acompanyat d’una tendència compensatòria. Tot i així es produeixen alguns canvis en el discurs que s’il·lustren, per exemple, en el canvi de nomenclatura d’algunes estructures administratives: la Subdirecció General d’educació Compensatòria passa a anomenar-se Subdirecció General d’Educació Especial i atenció a la Diversitat. També en el Real Decret 299/96 d’ordenació a les accions dirigides a la compensació de desigualtats en educació proposa que el projecte educatiu dels centres estableixi //“les mesures necessàries per afavorir el desenvolupament i respecte a la identitat cultural de l’alumnat, fomentar la seva convivència i facilitar la participació de l’entorn social”//. Tot i que es considera les minories com un factor potencialment enriquidor de l’escola integradora i plural es continua associant els fills d’immigrants estrangers a la necessitat d’una educació compensatòria. ||
 * ** [|LOE] ** || 2006

Ley Orgànica de Educación || En vigència en l’actualitat. Deroga en línies generals a la LOGSE. Es fa servir el **terme d’inclusió**. No és l’alumne el que s’ha d’ajustar al sistema educatiu sinó d’ajustar el propi sistema educatiu a la diversitat del seu alumnat. L’atenció a la diversitat és un principi fonamental. //“La intervenció educativa es regirà pel principi d’atenció a la diversitat, base d’una escola inclusiva”// (capítol IV, article 11). Destaquen valors com l’equitat, la llibertat, l’excel·lència i l’eficiència. En el preàmbul estableix l’atenció a la diversitat com una necessitat que abarca a tots els nivells educatius i a tots els alumnes. Es tracta d’una Llei amb clara intenció inclusiva. Al títol preliminar esmenta la necessitat de conèixer, comprendre i respectar les **diferents** **cultures** i les diferències entre les persones, **la igualtat de drets i** **oportunitats** d'homes i dones i la no discriminació de persones amb discapacitat. D’altra banda es substitueix la denominació alumnes estrangers (de la LOCE) per alumnat d’incorporació tardana als sistema educatiu || Llei d’Educació de Catalunya || Comparteix valors amb la LOE. L’atenció a la diversitat queda detallada en els articles 81 i 82. ||
 * ** NOU ESTATUT DE CATALUNYA 2006 ** ||
 * ** [|LEC] ** || 2009

__**Polítiques educatives a Catalunya **__ __**﻿ **__ A Catalunya és a partir de l’**1 de gener de 1981** que el **traspàs de les competències educatives** es va fer efectiu. Per entendre la capacitat real de dissenyar polítiques educatives cal __examinar el marc polític i legislatiu__ fixat per la **Constitució** **de 1978** i l’**Estatut d’Autonomia** de 2006.

En l**’Estatut d’Autonomia** de 2006 (Títol IV. Capítol I. Article 131) s’atribueix a la Generalitat “competència plena” (no exclusiva com ho fa en altres matèries) en matèria d’ensenyament però aquesta queda delimitada pel que __marca la Constitució en el seu article 27 i 149__ (apartat 1.3.). En l’article 27 la Constitució destaca el dret a l’educació sense fer cap referència explícita al repartiment de competències però admetent diferents interpretacions. En l’article 149 sí que explicita dos punts que no poden ser traspassats a les comunitats autònomes: - La regulació de les condicions d’obtenció, expedició i homologació de títols acadèmics i professionals. - Les normes bàsiques per al desenvolupament de l’article 27 de la Constitució. Però a aquests punts cal afegir el **desenvolupament orgànic vigent** (tant la LODE, la LOGSE i ara la LOE) amb el qual no s’ha aprofitat per donar més capacitat legislativa a les comunitats autònomes ja que en aquesta legislació s’estableix l’ordenació general del sistema educatiu i l’establiment dels ensenyaments mínims.  L’any 1992 es crea a Catalunya, per acord del Govern de la Generalitat, la //Comissió Interdepartamental// //per al Seguiment i la Coordinació de les Actuacions en Matèria d’Immigració//. En segueix l’any 1993 la redacció del __I Pla Interdepartamental d’Immigraci__ó (1993-2000), amb la finalitat de promoure la integració de la població immigrant, tot desenvolupant polítiques coordinades i interdepartamentals. No és fins l’any 2000 que es crea la //Secretaria// //per a la Immigració//, adscrita al Departament de la Presidència, que s’encarrega d’elaborar el //II Pla Interdepartamental d’Immigració// 2001-2004. Actualment està en vigència el [|//Pla de Ciutadania i Immigració//] (2009-2012) nascut en el nou marc competencial de l’Estatut d’Autonomia on se’n destaca el reconeixement de Catalunya com a **societat plural**, s’introdueix la promoció de la **interculturalitat** com a comportament basat en l’empatia i la descoberta mútua i es projecta un nou concepte de **ciutadania** que reconeix la igualtat de drets i deures amb independència de la nacionalitat i la situació juridicoadministrativa i la implicació de tots els agents socials. A partir de la seva elaboració es defineixen com a línies estratègiques i polítiques prioritàries les **polítiques d’acollida, igualtat i acomodació**. En aquesta nova línea de política educativa a Catalunya marcada per la Llei 2/2009, aprofitant l’ampliació de competències de la Generalitat en matèria educativa que ofereix el nou escenari de l’Estatut d’autonomia de Catalunya, s’estableixen dos punts bàsics: // 1. Els centres que imparteixen l'educació bàsica han d'adoptar les mesures pertinents per a atendre la **diversitat de l'alumnat** i per a continuar la comesa de detecció i prevenció de les dificultats en l'aprenentatge iniciada a l'educació infantil. //  La Llei pretén que la pràctica educativa respongui millor a la diversitat dels alumnes catalans, de manera que la institució escolar de Catalunya pugui adoptar en tot moment **mesures concretes per a satisfer les situacions que presenta una societat complexa i canviant** com la del segle XXI. Entre els objectius prioritaris de la Llei destaca l'objectiu que els centres que presten el Servei d'Educació de Catalunya adeqüin llur acció educativa per a atendre la diversitat i les necessitats educatives específiques, promoguin la inclusió dels alumnes i s'adaptin millor a llur entorn socioeconòmic. // 2. Correspon al Departament, en un context d'organització flexible dels ensenyaments d'educació bàsica, establir els criteris que han de regir l'atenció a la diversitat a què fa referència l'apartat 5 i orientar els centres per a l'aplicació de les mesures organitzatives i curriculars corresponents. //

__**L'aplicació de la legislació a les escoles **__

Una de les eines de concreció que utilitza el Departament d’Educació és el document per a [|l’organització i funcionament dels centres]. Analitzant el de l’actual curs 2010-11 hi trobem referències explícites a l’atenció a la diversitat en dos apartats: __ Atenció a la diversitat __  On es concreta la importància de fer un plantejament global de centre així com utilitzar mesures específiques que //“incideixin fonamentalment en les estratègies didàctiques i metodològiques i en el procés d’avaluació de l’alumnat.”// També es té en compte //“A fi d’aplicar mesures metodològiques i d’organització per atendre la diversitat de l’alumnat, els centres que estan situats en entorns socials i econòmics desafavorits —i, per tant, imparteixen ensenyaments a un nombre elevat d’alumnes que tenen especials dificultats per assolir els objectius generals a causa de les seves condicions socials i culturals—, han de fer un ús adequat dels recursos humans de què disposen que els permeten mantenir grups d’alumnes amb una ràtio inferior a l’establerta amb caràcter general”.// __ Comissió d’atenció a la diversitat __ Per tal de planificar, promoure i fer el seguiment de les diferents actuacions que es duguin a terme per atendre a la diversitat es promou la creació d’aquesta comissió. //“Correspon a la comissió d’atenció a la diversitat la concreció de criteris i prioritats per a l’atenció a la diversitat de l’alumnat, l’organització, ajustament i seguiment dels recursos de què disposa el centre i de les mesures adoptades, el seguiment de l’evolució de l’alumnat amb necessitats educatives especials i específiques i la proposta dels plans individualitzats i les altres funcions que en aquest àmbit li atribueixi el centre mateix.”//